Aiemmin tapahtunutta...
- Se tuli Excaliburista. - Sen haava ei parannu.
Vapautan sinut Excaliburista ja sidon Koukun hengen siihen.
En ole yhtä vahva kuin sinä. Antauduin aiemmin pimeydelle.
Oikeastiko?
Löysin tämän. Nyt meillä onkin Pimeät olennot.
- Haluatko tietää, mitä muuta tapahtui? - Hoideltuamme hänet.
Aloita jo. Mustekalan musteen teho loppuu.
Killian, ole kiltti... Mitä oikein teet?
Veit muistoni ja yritit estää minua saamasta totuutta selville.
Nyt teen sinulle vastapalveluksen.
Ilmeestäsi päätellen joku tarvitsee hillintää.
Noin. Ei enää taikaa sinulle.
Avuliaisuuteni myötä antanet minun mennä matkoihini.
Kunhan et estele minua, en estele sinua.
Pidän uudesta sinusta.
Miltä tuntuu olla Pimeä olento?
Tuntuu kun olisin uudestisyntynyt.
- Milah! - Olet pelkuri.
Haluan, että kärsit. Lupasin, että pitäisimme ensin hauskaa.
Emma, ole kiltti!
Hei.
- Hiton Krokotiili. - En varsinaisesti.
Ymmärrän kyllä sekaannuksen.
Tuo ei tule toimimaan. En ole täällä. Olen tuolla.
Olen oppaasi, ääni päässäsi.
Säästä puheesi. Tiedän, kuka olet. En silti aio kuunnella sinua.
Yhdessä voimme saada sen, mitä olet halunnut vuosisatojen ajan:
kostosi.
Aivan. Näin sen, mitä sinä näit. Näin kipusi.
Voin helpottaa sitä. Kanssani voit tehdä sen, mitä et ennen voinut.
- Eli mitä? - Tappaa minut, tietenkin.
OLIPA KERRAN
- Emma! - Tarkistan kellarin.
Emma! Emma!
Mitä tapahtui?
- Teitkö Koukusta Pimeän olennon? - Se oli ainoa tapa pelastaa hänet.
- Etkö miettinyt seurauksia muille? - En voinut antaa hänen kuolla.
Niin, mutta... Nyt meillä on entistä suurempi ongelma.
Tiedän. En uskonut, että näin tapahtuisi.
Yritin tuhota pimeyden. Kaiken Zelenan takia kärsimäsi myötä -
elämäsi helpottuisi, jos hän olisi poissa.
Älä viitsi. Se olisi ollut harkittu murha. Olisit puhunut meille.
Ja ehkä menettänyt jonkun muunko?
Paras tapa hallita pimeyttä oli eristämällä itseni,
mutta silloin kukaan ei kertonut, milloin olin tyhmä.
Hyvä on, olet tyhmä. Lopeta siis.
- Meidän täytyy siivota tämä sotku. - Eipä.
Palauta muistimme. Keksimme Koukun aikeet ja estämme häntä.
Ei onnistu. Vajassa olleet unisiepparit ovat poissa.
Mitä hittoa kapteeni Pimeä olento oikein puuhaa?
- Emma teki sinusta Pimeän olennon. - Ja haet nyt kostoasi.
Ajatus kävi mielessäni.
Vastineeksi tästä rautatavarasta taidan viedä kätesi.
Milahista vien sydämesi.
Emman täyttämisestä pimeydellä... Pääsi voisi kelvata.
Mitä oikein odotat? Anna mennä sitten.
Ei, ei, ei.
Olen odottanut tätä hetkeä vuosisatoja, ja haluan todellakin -
nautiskella siitä.
Järjestä asiasi, sillä taistelemme keskipäivällä laivallani,
- missä kaikki alkoi. - Kuinka runollista.
Me molemmat tiedämme, ettei tämä ase tapa sinua.
Totta. Tuo miekka ei voi tappaa minua.
Tämä sen sijaan voi.
- Excalibur! - Se on sinulla.
Kokonaisena se ei enää hallitse minua, mutta se voi tappaa minut.
Sinun täytyy vain ottaa se minulta. Mitä Krokotiili sanoo?
Tuommeko päätökseen sen, minkä aloitimme?
Todellakin.
Kerran merirosvo, aina merirosvo.
Koukku yritti tappaa minut vuosisatoja. Tietysti hän kostaa.
Miksi pyyhkiä muistini, jos hän kertoo silti suunnitelmansa?
Meillä on keskipäivään asti aikaa estää häntä ja pelastaa sinut.
Entä Merlinin viesti?
Joku Nimue voi pysäyttää Pimeän olennon.
- Nimue oli Merlinin rakastettu. - Ja ensimmäinen Pimeä olento.
Tiedän. Miten saamme tietoa hänestä?
Aloita Pimeän olennon kronikasta. Moni teksti voi auttaa.
Arvostan oppineisuutta, mutta on olemassa helpompikin tapa.
Olen yhä Pimeä olento. Voin suojella sinua, Gold.
Sinun täytyy vain irrottaa tämä ranneke.
Ette luota minuun.
Luottaisitko sinä tuossa tilanteessa minuun?
- Se on siis totta. Olet täällä. - Henry!
Sano heille, että he voivat irrottaa rannekkeen. Siten kaikki selviää.
- Ei. - Mitä?
Valehtelit Koukusta ja kaikesta. Miksi luottaisimme sinuun nyt?
- Olen äitisi, Henry! - Oletko?
Tuntemani äiti ei salaisi asioita minulta.
- Luulin, että sinä ymmärtäisit. - Luulin, että voisin luottaa sinuun.
Annatko siis anteeksi Reginalle ja Goldille, muttet minulle?
He ovat muuttuneet. He ovat osoittaneet sen.
- Niin muutuin minäkin. - Ensitapaamisellamme, niin.
Tosin heti, kun tilanne oli vaikea, et tullut luoksemme.
Päätit ratkaista kaiken itse. Olimme tiimi.
Operaatio Kobra. Muistan.
Nyt haluat vain pimeän taikuutesi takaisin hoitaaksesi tämän itse.
Olen nähnyt, mitä teet pimeällä taikuudella.
Hän tarvitsee aikaa, Emma.
Meidän täytyy mennä kirjastoon. Töitä riittää.
Minun täytyy käydä jossain ensin. Tulen perästä.
Antakaa, kun arvaan: minua ei ole kutsuttu.
Rakastamme sinua.
- Te ette luota minuun. - Emme luota pimeyteen.
Pysy täällä ja anna meidän pelastaa sinut. Niin on parasta.
Emme voi tehdä mitään.
Holvi on jo tehnyt Koukusta uuden Pimeän olennon.
Hän meni tännepäin. Tännepäin!
- Sitten jäljet katoavat. - Hajaannutaan etsimään.
Hän on Pimeä olento. Hän voi viedä itsensä minne vain.
- Jostain täytyy aloittaa. - Aikaa ei ole.
Näkemistäni tyttärenne poluista tämä oli kaikkein pimein.
Palataan Isoäidin majataloon. Pystyn tekemään valmisteluja.
- Emma ei satuttaisi meitä. - Ehkä ei.
Tosin tämä uusi Pimeä olento... Tarvitsemme paljon liittolaisia.
Lancelot, äitisi on Järven neito. Voiko hän auttaa?
- Ehkä. - Ehkä?
Mene, Lancelot. Järvelle on vain kahden päivän matka.
- Kannattaa kokeilla. - Entä, jos en ehdi?
Silloin saat viettää viimeiset hetkesi äitisi kanssa.
Olimme todella lähellä, Mary Margaret.
Emma oli sekuntien päässä pimeyden tuhoamisesta.
Silloin Koukku olisi kuollut. Emma valitsi rakkauden, David.
Olisimme tehneet samoin. Jaamme sydämen sen takia.
Pelastamme toisemme. Niin meidän perheemme tekee.
- Usko siis häneen. - Minä uskonkin.
Toivon vain, että hänen kannattaa uskoa Koukkuun.
Mitä hittoa ylläni on? Miksi Pimeä olento pukeutuu kuin munkki?
Noin on parempi. Minäkin käytän nahkaa.
Häivy täältä!
- Yritätkö olla välittämättä? - Siinäpähän puhut.
Valehtelet vain. En saa kostoa, kun Gold on Storybrookessa.
Siinä me astumme kuvioihin. Ehdottaisin Pimeää kirousta.
Joutuisin murskaamaan siksi rakkaimpani sydämen. Ei.
- En tapa Emmaa. - Aina on porsaanreikiä.
- Killian, se toimi! Olet elossa. - Niin.
Yritettyäni vuosisatojen ajan tukahduttaa verenhimoni -
heitit minut takaisin pimeyteen. Hienosti tehty, Emma!
Pelastin sinut sitomalla sinut Excaliburiin.
Excalibur! Missä kiiltävä liekani nyt on?
En tiedä. Se katosi heti sinun jälkeesi.
- Kuinka sopivaa. - Kuinka kauan hän on ollut kanssasi?
- Näetkö hänet yhä? - Valitettavasti.
Hän on yhä Pimeä olento, vaikkakin tehoton.
Älä kuuntele häntä. Hän ei ole todellinen, mutta minä olen.
Tulevaisuutemme... Saamme sen. Talon Storybrookessa.
En pelkää sitä enää.
Haluan sitä sinun kanssasi. Se on meidän, jos sinäkin haluat sitä.
Haluan kyllä, enemmän kuin mitään muuta.
Killian, katso.
Demoni on poissa.
Selviämme tästä. Saamme pimeyden meistä täysin pois.
Miten?
Tekemällä niin kuin juuri tein: menemällä rakkaittemme luo.
Tittelintuure! Mikä hätänä? Etkö tulekaan?
En voi valmistautua tähän taistoon kirjalla.
Tämähän oli sinun ideasi.
Sinä ja muut voitte ehkä suojautua jotenkin.
Minä sen sijaan... Olen paennut taisteluita koko ikäni.
On aika lopettaa.
Sinun ei tarvitse todistella mitään. Pelastit minut. Olet sankari.
Se ei pyyhi pois elinikäistä pelkuruutta. Mikään ei tee niin.
Belle, tiedän loukanneeni sinua anteeksiantamattomin tavoin.
Tiedän myös, että ei ole sama asia haluta, että en kuole,
ja haluta olla kanssani.
Jos selviän tästä, haluan olla parempi sinua kohtaan.
Haluan rakastaa sinua toisin kuin ennen: rehellisesti ja rohkeasti.
Anna minun olla se mies, jonka ansaitset.
Mies, jollainen vannoin poikani haudalla vielä olevani.
En tiedä, mitä sanoa.
Älä sano mitään.
Jos voitan... Jos voitan, menen kaivolle, missä avioiduimme.
Jos tapaat minut siellä, tiedän, mitä tunnet.
- Sinä! En saa päästää sinua tänne. - Teet siis vain työtäsi.
- Huonosti, mutta kuitenkin. - Ei noin nopeasti, sisko.
Siskoseni. Kiitos, että huolehdit kääröstäni, kun olin siepattuna.
- Tulin hakemaan hänet nyt takaisin. - Onnea matkaan.
Missä tyttäreni on?
Luulitko, että kaiken tekemäsi jälkeen emme suojelisi häntä?
- Hän on minun lapseni! - Hän on myös Robinin lapsi.
Et saa vietyä häntä Robinilta koskaan.
Et vain kestä sitä, että saatuasi aina kaiken on lopultakin vuoroni!
Sait tuon vauvan vain siksi, koska tapoit Marianin -
ja huijasit Robinia mitä halpamaisimmalla tavalla.
- Onko tuo kohteliaisuus? - Tämän hulluuden täytyy loppua.
Olen samaa mieltä, mutta se tuskin voi.
Itse asiassa se ehkä voi.
Kun Regina pyysi minua vahdiksi, en halunnut lähellesikään.
- Ei tämä tosin hassumpaa ole. - Tiedämme, ettet ammu minua.
Enkö? Kaiken sen jälkeen, mitä teit minulle...
Nuoli polveen tekisi sinulle kyllä hyvää, ja ehkä minullekin.
Ei hätää, kultaseni.
Särkynyt polvi ei vedä vertoja särkyneelle sydämelle.
Vai kuinka, Swan?
Mitä tämä on?
Luulin, että sinä ja sankarit yritätte keksiä suunnitelmani.
Et tullut sen takia. Tulit, koska sinulla on tunteita minua kohtaan.
Swan, tietenkin minulla on yhä tunteita sinua kohtaan.
- Suuttumusta, vihaa, pettymystä... - Et tarkoita tuota.
Kun sidoit minut Excaliburiin, avasit silmäni.
Näen nyt, mikä sinä oikeasti olet: ankkuri.
Näen selvästi, että olit pelkkä nätti, vaalea häiriötekijä.
Tiedätkö mitä? Olen nyt vapaa mies.
Et voi enää ikinä estää minua saamasta sitä, mitä haluan.
Koukku... Killian.
Mikään sopimus saadaksesi kostaa Goldille ei kannata.
Pimeys käyttää sinua hyväkseen.
Se ei välitä haluistasi, vaan vain omista haluistaan.
Vain silloin on pelinappula, jos ei tiedä hyväksikäytöstä.
Kunhan saan haluamani, en välitä muusta. Sinun pitäisi ymmärtää.
- Tein kaiken sinun takiasi. - Juuri tuo onkin ongelmasi, Swan.
Pelkäät niin kovasti menettäväsi rakkaasi, että työnnät heidät pois.
Siksi tulet aina olemaan orpo.
Et tarvitse roistoja tuhoamaan onneasi.
Pärjäät siinä varsin hyvin itsekin.
- Miksi teet näin? - Koska -
haluan satuttaa sinua niin kuin sinä satutit minua.
No niin. Ajanvietteet riittävät. Menen tutkimaan polkuamme.
Menen täyttämään vesivarastomme.
- Mikä hitto tuo ääni on? - Se on tikari, joka laulaa miekalle.
Jos kuulet sen, Excalibur on lähellä.
Ei. Emma sanoi sen kadonneen.
Herää, ystäväiseni! Rakkaasi valehtelee. Miekka on hänellä.
- Miksi hän valehtelisi minulle? - Hallitakseen sinua.
Hän ei tosin tarvitse Excaliburia. Hän pystyy siihen muutenkin.
- Mitä hittoa tuo oikein tarkoittaa? - Sinä, häivy!
Puhuimme juuri sinusta. Kysypä häneltä itse.
Kysy mitä? Koukku, mistä oikein on kyse?
Emma, tiedätkö, missä Excalibur on?
Killian... Tittelintuure manipuloi sinua. Niin hän tekee.
Valehteletko minulle? Kuulen sen kutsuvan tikaria, Emma.
Onko Excalibur sinulla?
On.
- Käytitkö sitä minuun? - Mitä? En tietenkään.
Miksi et sitten kerro totuutta?
Pelkäsitkö, että pyytäisin sitä? Et aikonutkaan antaa sitä minulle.
Suojelin sinua näin. Sanoit itse, ettet jaksaisi vastustaa pimeyttä.
Siksi pyysinkin, ettet tekisi minusta Pimeää olentoa!
- Teit niin kuitenkin. - Olit kuolemassa.
Tiedätkö, mikä on pahinta? Kun oma äitisi halusi käyttää tikaria,
jotta et murskaisi Meridan sydäntä, vakuutin hänet siitä,
että sinun piti tehdä se päätös itse.
En ole koskaan ollut uskomatta ja luottamatta sinuun.
Sinä selvästikään et usko enää minuun. Miten vastustaisin tätä?
- Killian... - Älä.
Hei, Pimeä olento. Valitan, mutta puoti on sekaisin,
koska lähetit Meridan tänne tappamaan Bellen.
Miten voin auttaa sinua? Tuskin tulit vain tervehtimään.
Tarvitsen apua. Tarvitsen kaikkien muistit estääkseni Koukkua.
Miten ajattelit saada ne takaisin?
Zelena ja Koukku käyttivät minuun mustetta. Sitä on vielä.
Haluat, että käytän tätä kaksintaistelussa.
Pidä hänet kiireisenä, kunnes saan otettua unisiepparit.
Selvä on, mutta en tarvitse tätä siihen.
Taika kuuluu tänne.
Mitä teet? Et voi päihittää Koukkua ilman sitä.
Kiistani kapteenin kanssa on sinua vuosisatoja vanhempi.
Jos päihitän hänet, teen niin kunniallisesti.
Ja minä kyllä päihitän.
- Tuo on täyttä itsemurhaa. - Sehän nähdään.
Minulla on pelissä oma itseni. Sinulla on paljon enemmän.
- Luuletko voivasi voittaa yksin? - Tiedän, että voin.
Itseluottamuksella on hyvä aloittaa taistelu -
mutta ei lopettaa.
Onnea matkaan.
Ennen kuin menemme sisään, muistutan sinua,
että sait voimasi takaisin, mutta minulla on omani.
Mitä teemme täällä? En tarvitse luentoa toivosta ja pelastuksesta.
- Zelena. - Oliko ikävä?
Sanoinhan. Maista kerran vihreää, ja kuningatar yksin jää.
Regina! Olemme puhuneet tästä.
Pariterapiaako? Te varmasti tarvitsette sitä nyt.
Muistutan sinua yhdestä asiasta:
vaikka luuletkin olevasi ilkeä, et ole edes minun liigassani.
Tein vuosikausien ajan kamalia, kamalia tekoja,
joita et osaa edes kuvitellakaan.
Tiedätkö, mikä sai kaiken muuttumaan? Henry.
Siihen tarvittiin lapsen syntymä ja ehdotonta rakkautta.
Siten minusta tuli paras itseni.
Toivon, että sellainen rakkaus tekee sinulle samoin.
Voit olla varma siitä, että meistä kolmesta ei ikinä tule perhettä.
Regina ja minä kuitenkin sovimme,
että olet lapsen äiti. Vaikka vaistomme varoittavatkin meitä,
meillä on toivoa sinua kohtaan.
Voit käydä lapsen luona, kunhan toinen meistä on läsnä.
Hei, pikkuiseni.
Olen äiti.
- Henry! - Äiti. Pakenitko sinä?
Hyvästä syystä. Tarvitsen apuasi. Luota minuun.
- Sanoin jo... - Tiedän, ja kuulin kyllä, oikeasti.
En pyydä rannekkeen poistamista.
- Miten aiot pärjätä ilman taikuutta? - Saamalla apua. Sinulta.
Koukku vel unisiepparit. Hän vel muistini, eli tiedän jotain.
Jos saamme muistini takaisin, voin auttaa kaikkia.
Olet paras keksimään, miten loitsut murretaan.
Operaatio Kobra, muistathan?
Paikannusloitsu. Tarvitsen sitä, mistä teit unisiepparit.
- Se vie meidät niiden luo. - Autatko siis minua?
- Tarvitsen vain yhden asian. - Minkä?
Nimen.
- Operaatio Kobra, osa kaksi. - Se kelpaa.
Killian? Killian!
Pimeä olento, kutsun sinua.
- Anteeksi. - Olisit voinut antaa minun valita.
- Meidän täytyy puhua. - Tiedätkö, miltä tuntuu,
kun ei voi hallita itseään?
Viimeksi näin, miten Tittelintuure melkein tappoi sinut.
Sain polvistua, ja hän melkein murskasi sydämeni.
Tiedän, miltä se tuntuu! Minut on aina hylätty.
- En hylännyt sinua. - Tiedän.
Olin kuitenkin menettämässä sinut pimeydelle.
Kun pelkään, lakkaan luottamasta läheisiini. Tiedät sen.
- Se ei silti tee siitä reilua. - Killian, odota!
- Minun ei pitänyt tehdä noin. - Teit silti!
Kutsuin sinut tänne, koska uskon sinuun. Luotan sinuun.
Tämä on sinun, jos haluat sen.
Saamme pimeyden pois meistä. Teemme niin yhdessä.
Lupaan, että en enää ikinä yritä hallita sinua.
Rakastan sinua.
Yleensä minun pitää sanoa noin ensin. Minäkin rakastan sinua.
En ollut varma, että tulisit.
Silloin en voisi viedä toista kättäsi.
Tämä ei käy päinsä. Taistelun pitää olla reilu.
Perheenjäsenesi eivät saa syyttää ontumista häviöstäsi.
Siitä on vuosisatoja, kun olin tässä kuolevaisena.
Silloinko, kun vein Milahin? Ajattelin silloin,
että onpa säälittävä mies, sillä hän ei taistele vaimonsa takia.
En pelkää enää. Taistelen rakastettujeni puolesta.
Etkö tarkoita, että kuolet rakastettujesi puolesta?
Katsotaan vain.
- Siinähän sinä olet! - Etsimme sinua kaikkialta.
Emma, mitä sinulle on tapahtunut? Oletko kunnossa?
Toistaiseksi olen. Tämä näyttää pahemmalta kuin onkaan.
Oletko varma?
Haluamme sairaudestamme eroon. Missä Merlin on?
Sisällä.
Aloitetaan sitten. Haen hänet.
Jos saatte tämän viestin, asiat ovat pahemmin kuin pelkäsin.
Vain yksi voi päihittää Pimeän olennon. Hän on Nimue.
Jos haluatte tuhota pimeyden, teidän täytyy...
Pimeä olento löysi minut jo.
Valmistauduit pahimpaan. Valitan, mutta se tapahtui jo.
Varovasti! Tuo on vanhin sydän. Lasketaan sen vuosirenkaat!
- Ehdin jo jättää viestin muille. - He eivät voi estää minua.
- Minulla on nyt tämä. - Excalibur!
- Mitä haluat? - Kostoni.
Minun täytyy palata Storybrookeen.
Haluatko luoda kirouksen? Se ei ole mahdollista,
ellet tuhoa rakkaimpasi sydäntä.
Siksi minä en tuhoakaan sitä. Joku muu tekee niin.
Joku, jolla voi olla tunteita sinua kohtaan, ja se en ole minä.
- Se olen minä. - Nimue!
Muistatko? Olen kaikki Pimeät olennot.
Eikö ole romanttista? Olet edelleenkin rakkain asiani.
Rakastan sinua oikeasti. Olen aina rakastanutkin.
- Et ole oikeasti täällä. - Kyllä hän on.
Hän elää kaikissa Pimeissä olennoissa.
Kun murskaan sydämesi, hänkin tekee niin.
Voimme jatkaa tätä koko päivän,
mutta sillä ei ole mitään väliä, ennen kuin saat Excaliburin.
Sanotaan, että ensimmäinen viilto osuu syvimmälle.
Se on valetta.
Tämä se on. Hän laittoi ne tänne.
Tässä ei ole järkeä. Miksi pitää unisiepparit helposti vietävinä?
Emme voi viedä niitä.
Taikani on poissa. Hän leikkii kanssani.
Onneksi en ottanut Goldin puodista vain paikannusloitsua.
Ehkä olen optimisti, mutta toivoin, että joutuisin käyttämään tätä.
Oletko varma?
Sinun ei tarvinnut ottaa minua mukaan tähän.
Teit niin kuitenkin. Et yrittänyt yksin.
Jos olet valmis ottamaan askeleen taakse, minäkin olen.
- Hyvitän tämän sinulle. - Aloittaisitko pelastamalla päivän?
- Huijasit minua koko ajan. - Kun valehtelit Excaliburista,
kaikki loppui siihen. Yrittäisit pian taas hallita minua.
Nyt kukaan ei enää ikinä hallitse minua.
Palaa sinne, mistä tulitkin: takaisin kiveesi.
Miksi autat häntä saamaan kostonsa?
Älä ole naiivi. Pimeät olennot eivät toimi ilman vastapalveluksia.
Mitä haluat?
Olet Pimeä olento. Tiedät kyllä. Halusit sitä itsekin.
Ei...
Et voi!
Kyllä me voimme, ja me myös teemme niin.
Killian... Kostosi ei ole onnellinen loppusi.
Minä olen. Sanoit minulle niin.
Jos tuhoat tämän sydämen, tuhoat samalla onnellisen loppusi.
Sinulle sanoi niin Killian Jones, lemmenkipeä koiranpentusi.
Se mies kuitenkin kuoli silloin, kun teit hänestä Pimeän olennon.
Nostan hattua. Kestit kauemmin kuin olisin uskonut.
Jos olisit taistellut noin ennen, olisin ehkä palauttanut vaimosi.
Liattuna, mutta kuitenkin.
Mitä oikein odotat, merirosvo? Tuhoa hänet.
Anna mennä, Krokotiili.
En haluaisi mitään muuta niin kovasti kuin lävistää sinut.
Taidan kuitenkin ennemmin antaa sinun elää.
Saat elää loppuikäsi sen tiedon kanssa, että päihitin sinut.
Tänään.
Sinä... Sinä onnistuit!
Sinä voitit.
Ja sinä tulit. Belle, olen todella iloinen siitä, että olet täällä.
Olen valmis tekemään tämän oikein ja unohtamaan menneet.
Tämä ei ole minulle helppoa. Rakastan sinua.
Osa minusta rakastaa sinua aina.
Särjit vain sydämeni liian monta kertaa. Luottamus on mennyt.
Olen muuttunut! Sydämeni on nyt puhdas.
Niin oletkin, ja niin onkin.
Olet sellainen mies, jollainen toivoin sinun aina olevan.
Miksi sitten teet näin? Voimme saada tämän toimimaan.
En tiedä, haluanko saada tämän toimimaan.
Tiedän, että minun täytyy ottaa siitä selko itse.
Käytin liian monta vuotta siihen, että yritin korjata sydämesi.
Nyt minun täytyy suojella omaani.
Belle, ole kiltti...
Älä ota sitä noin vakavasti. Hän kuoli hyvän asian takia.
Olen pahoillani. Lepää rauhassa.
Se on ohi, Emma.
Sanoin, etten hylkäisi sinua. En aloita nytkään.
Olen pahoillani. Kun kirous on luotu, et voi pysäyttää sitä.
En ehkä voi pysäyttää sitä, mutta voit unohtaa, miksi loit sen.
Ja sen, että olet Pimeä olento.
Ovelaa, ystäväiseni.
Kun heräät, olet taas se mies, joka olit. Mies, jota rakastan.
Mies, joka rakastaa minua.
Tuo ei riitä, jos hänen pitää unohtaa olevansa Pimeä olento.
Tiedän.
Minun täytyy poistaa kaikkien muistit siitä,
että tein Koukusta Pimeän olennon.
Olet oikeassa, sillä kukaan ei voisi ymmärtää.
Miksi luottaisit perheesi apuun, kun voit tehdä kaiken itse?
Tämä on minun virheeni. Minä korjaan tämän.
Lisäät pimeällä taikuudella kiroukseen muistinmenetyksen.
Et pidä siitä, minne se johtaa.
Tai pahempaa: ehkä pidätkin.
- Miten tämä tuli takaisin tänne? - Arthur...
Mitä tuo on?
Pimeää taikuutta.
Erittäin pimeää taikuutta.
Pitäisikö meidän uskoa, että palautat muistimme noin vain?
Voimme luottaa häneen.
- Voimmeko? - Voitte.
Hyvä on.
Emma, mikä hätänä?
Muistan. Tiedän, mitä hän tekee. Tiedän, mitä he tekevät.
Onnittelut! Et epäonnistunut täysin.
Palasit kaksintaistelusta juuri oikean ainesosan kanssa:
verta mieheltä, joka on käynyt helvetissä.
Moni ei ole tehnyt kuin Tittelintuure: hän kuoli ja palasi.
Tässä lammessa on portaali vainajalaan.
Kostotar yritti vetää täällä Robinin helvettiin.
Portaalihan aukeaa vain kuun ollessa zeniitissä.
Kostottarelle.
Se on ollut aina olemassa. Pitää vain osata avata se.
Ei helvetissä...
Juuri sieltä tuo tuli.
Nimue.
Me kaikki olemme täällä, kuten luvattiin.
On aika ryhtyä töihin ja tehdä se, missä Pimeät olennot ovat hyviä:
tukahdutetaan valo.
Tervetuloa Storybrookeen.